Svensk översättning: CSG
Butch Cassidy var den mest eftersökta laglöse i NordAmerika tidigt 1900-tal
efter att ha lett gäng som The Wild Bunch och Train Robbers Syndicate.
Jagad av lagen flydde han till sydamerika med sin vän Sundance Kid.
Båda förmodades ha dött i en eldstrid med armen i San Vicente, Bolivia år 1908.
Undersökningar har gjorts på de kvarlevor som hittats vid platsen där vittnen pekat ut att de ska vara begravda.
Dom var inte där.
Kära Ryan, jag förmodar att du känner dig ensam nu när din mamma är borta.
Du är för ung för något sånt här.
Hon måste ha berättat om mig och jag har aldrig slutat tänka på dig.
Även om jag aldrig har sett dig, slår jag vad om att
jag skulle känna igen dig även i den mörkaste natt.
De senaste åren har varit hårda mot oss alla.
Väldigt få av oss är fortfarande kvar.
Landet där jag bor nu är trevligt med lugna människor.
Fredliga för det mesta.
Men det är inte hemma.
Därför är det dags för mig att komma tillbaka...
Bränn detta brev efter att du läst det, som din mamma skulle ha gjort.
Och vänta på mig.
Med mycket kärlek.
Din farbror.
Jag kan inte komma i morgon.
Vi vill att du betalar oss för denna veckans arbete.
Och för fröna också. Du har aldrig betalat för dem.
Du vet var pengarna finns. Ta dem bara.
Nej, det är du som är chefen.
Du måste ge det till mig.
Jag kan inte ta dem. Det skulle vara fel.
Jag är inte din fru.
Visst.
Du har rätt, Yana.
Du har rätt.
Jag har regnkläder med mig.
Mr. James, du är på väg att resa iväg, eller hur?
Mamma säger att alla gringos sticker så fort de fått tillräckligt med pengar.
Du är en gringo, men du har inte så mycket pengar.
Jag har tillräckligt efter att ha sålt hästarna.
Ta hand om dig, Yana. Vi ses igen när jag kommer tillbaka från Potosi.
Sedan åker jag för gott.
Ta väl hand om honom.
Jag vill ta ut alla mina pengar.
I dollar, tack.
Mr Blackthorn, har vi gjort något fel?
Du vet, det är en sak.
Jag kan inte minnas att jag någonsin blivit så väl mottagen i en bank förut.
God dag.
Er whisky, senor. Amerikansk.
Tack.
Amerikaner är vanedjur.
De har utmärkt skotsk whisky här, fransk cognac...
Men Mr Blackthorn tycker om att hålla sig till sin gamla gringo whisky.
Ja, den verkar hemsöka mig, ni vet.
-För en bra försäljning. -Tack.
Du har en riktig talang för hästavel.
Dom här hästarna kommer att skapa avundsjuka bland många män häromkring.
Men man skulle kunna tro att här, i Bolivia,
Med så många jäkla indianer, att det skulle vara enkelt att hitta bra hästar.
Det har inget med indianer att göra.
Terrängen här är för karg för bra hästar. För högt upp.
Jag undrar om ni vill spela några omgångar kort.
-Vad säger ni? -Vi är med.
Jag har saknat att spela kort ute på ranchen.
Finns inget förutom en jävla massa indianer där ute.
Det finns inget civiliserat folk som er.
Lugn...
Lämna inte mig nu, Cinco.
Lugn, kompis.
-Lugn, kompis. -Rör dig inte!
Kom hit, hästen. Så där ja.
Cinco!
Cinco!!
Helvete!
- Jag har slut på kulor. - Upp med dig..
Snälla...
Jag fryser.
Är du från chile?
-Spanien. -Ah, en erövrare!
Jag kom hit för att arbeta.
-Tänker du döda mig? -Så du talar engelska?
Har du någon aning om var i världen vi är?
Vi är i mitt i ingenstans.
Hela min framtid försvann med den där hästen.
Allt jag hade. 6000 dollar som skulle ta mig hem. Bara hästen är värd 500.
Nu har jag fått ditt usla liv på halsen...
-som inte är värt ett skit. -Jag är ledsen.
Jag trodde du var ute efter mig. Snälla, jag vill bara leva ett tag till.
Du vill du?
Varsågod.
Ät. Ät, din loppbesudlade fegis.
Det var bara ett litet hopp.
De bästa hästarna...
USA, 1900 27 ÅR TIDIGARE
Du ska få springa i sträck hela vägen till El Paso!
Skit också...
Kom igen.
Vad fan håller du på med, Butch?
- Inte den bästa platsen för vila på. - Den har en fin utsikt.
Hon är flink. Lär du upp henne?
Jag tror inte att någon nånsin lärt henne någonting.
Och det är dags att du lär dig hennes namn.
Jag tror det är dags för oss att gå.
Oroa dig inte, det var dom sista.
Du lyssnar inte.
Jag menar gå som i åka iväg.
Sticka till Sydamerika. Nu.
Butch vill dra. Sticka till Sydamerika.
Och han vill att jag ska följa med.
-Varför berätter du det för mig? -Jag tror det kan vara en bra idé.
Vi tre. Det var bara det.
Det är en jättebra idé.
Du går för långt, grabben.
Snälla.
De har följt efter mig i dagar.
Jag behöver din hjälp.
Okej, nu kan du fortsätta.
Taypi är bara 2,5 mil bort. Följ spåren bara.
Även om jag klarar det, så kommer de att fånga mig.
Och de kommer att döda mig.
Bra för dem, vilka dom nu än är.
Jag tänker inte upprepa mig, din jävel!
Res dig och gå längs med spåren!
Snälla... Ha lite medlidande och hjälp mig.
Jag kan skaffa tillbaka dina pengar.
Jag har pengarna, men dom är gömda.
Det är därför dom är ute efter mig.
Bäst för dig att du inte lurar mig, din jävel!
Det är två eller tre dagars ritt härifrån.
En övergiven gruva. Jag är en ingenjör.
Jag arbetade i tenngruvorna. Det var därför jag kom hit från Spanien.
När vi kommer dit så får du dina pengar tillbaka. Jag lovar.
Det räcker inte.
Jag stal från gruvan som jag arbetade i, i Ororu.
De gruvorna är välbevakade. Patinio äger allt det där.
Ja.
Du stal från Simon Patinio?
Du är ute på djupt vatten, pojk.
Kan jag få en drink?
Patinio, va?
Ja. Jag rånade Suyana gruvan. Patinio. Känner du till honom?
Jag känner igen en orm, oavsett vilket hål de kommer från.
- Hur många är efter dig? - Jag vet inte.
Ett dussin kanske, jag är inte säker.
-Hur långt efter är de? -En dag eller två.
Inte längre.
Vem är du?
Jag heter Eduardo.
-Hur mycket pengar stal du, Eduardo? -Inte mycket. Bara tillräckligt för...
Man stjäl "inte så mycket" från den rikaste mannen på kontinenten.
Hur mycket har du stulit?
10.000 pund sterling.
50.000 amerikanska dollar, mer eller mindre.
Det är 25.000 för mig, då.
Men du sa 6000!
Den enda anledningen att du lever är för att du kanske har pengar.
Du skyldig mig hälften! För varje steg utan häst, varje timme utan vatten.
Du är också skyldig mig för att jag inte sköt dig första gången jag såg dig!
- Förstår du? - Ja.
Håll då käften och följ efter mig.
Fyra dagar utan hatt...
Solen dödar mig.
Möt mig i baren.
Hallå där.
-Vi har bara chica. -Nej, jag vill bara ha vatten.
-Bara chica. -Ja...
Två Bolivianos.
Ge mig en drink.
Och jag vill ha två lådor med ammunition också.
-Samma som du använder. - Jag har bara en.
Tack.
Jag köpte ett par mulåsnor. Det är allt som finns här.
Bjud mig på en drink iallafall. Du kommer snart att vara rik.
Fin pistol.
Jag borde tacka dig. Jag kunde ha dött.
-Platån är som helvetet. -Du har ingen rätt att döma detta land.
Och jag hjälper dig inte heller.
Jag försöker bara få tillbaka det som är mitt.
Okej.
- Så, vad gör vi nu? - Dricker.
- Okej, något vi är överens om. - I tystnad.
Upp med dig, för fan!
Jag har ett par mulåsnor här. Låt oss sitta upp.
Kom igen!
Jag är redo när du är.
Tack.
Om dom där pengarna inte finns, då kommer jag döda dig.
Och ta god tid på mig för att göra det också.
Borde vi inte röra oss fortare?
Förra gången du rörde dig snabbt, dödade du din häst, kommer du ihåg?
Jag skulle inte säga att jag dödade min häst.
Du skulle du inte? Vad skulle du kalla det?
Vem du tror att du är?
Vi skulle kunna bli skjutna när som helst, och du beter dig som...
Vaddå? Kom igen.
Nu räcker det! Dra åt helvete!
Dra för fan åt helvete!
Den sista gruvarbetaren stack för 8 år sedan.
Ett tag bodde det 10.000 personer här.
Patinio var övertygad om att han kunde suga ur lite mer ur det.
När jag kom från Spanien skickade han hit mig för att leta i sex månader.
För ingenting.
Jag känner till den här gruvan som om jag grävt den själv.
Du är bäst för dig.
Tänker du döda mig när du fått pengarna?
Kom, låt oss få det överstökat.
Vänta.
Jag har ingen anledning att lita på dig heller.
Det är en hel del pengar på spel.
-Var fick du den där antikviteten från? -Jag är bra med bolivianska kvinnor.
Ska du skjuta mig nu?
Nej, det vill jag inte.
Vi har ridit tillsammans i dagar och jag vet inte ens ditt namn.
-Jag kan inte lita på någon utan namn. -Du borde lita på mig.
Jag räddade ditt liv ett par gånger, eller hur?
Dessutom så är det inte jag som är ditt problem.
Ditt problem är där borta.
-Vad? -Dammet.
Det kan vara dina vänner i full galopp.
Du är tom, pojk.
Din jävel.
Ja.
Du skulle ha hört vad de kallade mig i Wyoming.
Vi är nära. Nästa gång till vänster. Akta huvudet.
När visste du att jag hade den andra revolvern?
För tio minuter sedan.
Kom igen, pojk! Kom med ljuset! Jag är ingen jävla mullvad!
Allt är här. Jag är villig att dela upp det nu.
- Dela vad? - Ursäkta?
Det finns inget att dela. Det är meningslöst här inne.
Jag menar, om du klarar dig härifrån vid liv, då kan det vara värt något.
Men just nu, är allt du har din löjliga pistol och din lampa.
Hur fan ska vi komma härifrån?
- Följ mig. - Ja, det är vad jag har gjort..
Kom igen! Det finns många vägar ut ur gruvan.
Vad gör vi nu, ingenjören?
Släck ljuset. Låt dem gå i blindo!
Okej, här får du din pistol.
- Redo? - Redo.
Jävla spanjor!
Kallar du det här för en väg ut? Jag skulle hitta ut ur helvetet enklare.
Tack vare den här vägen ut, så blir det omöjligt för dom att spåra oss.
Var fan är vi?
- Vi är i säkerhet. - Säkerhet?
Du stal 50.000 dollar. Du kommer inte vara säker på länge.
Jag antar att jag får leva med det.
Men jag mår bra. Jag mår bättre än någonsin.
Mitt namn är James Blackthorn. Utah, USA.
Eduardo Apodaca från Madrid, Spanien.
Rosario är inte alltför långt härifrån. Vi kan köpa några billiga hästar där.
Jag har liten ranch någonstans här.
Vi kan få lite vila där.
Ibland är det vackert...
Det är det.
-Har jag väntat i en timme för det där? -Har du bråttom?
Ibland, är det som att ha en liten vän med sig.
- Kanske till och med bättre. - Ja.
Mitt namn är Sam Hall, Sam Hall
Mitt namn är är Sam Hall
och jag hatar dig, en och alla
Och jag hatar dig, en och alla
Fan ta dina ögon!
till galgen jag måste gå, jag måste gå
till galgen jag måste gå,
Skrik ut: "Sam, vad var det jag sa"
Fan ta dina ögon!
Nu predikanten han kom, han kom
Predikanten han kom
och han predikade tills riket kom.
Du kan kyssa min jävla röv! Fan ta dina ögon!
Mitt namn är Samuel, Samuel
Mitt namn är Samuel,
Jag kommer att träffa er alla i helvetet
Fan ta dina ögon...
Du är rik, eller hur? Jag menar, din familj.
Jag antar att det beror på vem du jämför mig med.
Fattiga människor.
I så fall, tror jag att man kan säga att jag växte upp bekvämt.
Aldrig ridit med en gentleman förut.
Trodde aldrig att jag skulle det.
Vänskap är det mest värdefulla sak en man kan ha.
Den är värd mer än pengar, mark, hästar eller kor.
Den kan vara det enda man aldrig glömmer. Och den varar för evigt.
Din far trodde på det, och det gjorde din mamma också..
Du måste bara hålla korten stadigt.
Skallerormsbett är din grej, inte moskitos.
Etta köpte dessa kostymer så vi kunde bära dem, Butch.
Kom upp ur sängen och kom ner med oss.
Argentinare kan mycket, men inget om poker.
Inget om poker, min vän.
Ni två är...
Ni är en skön syn.
Desto större anledning för dig att följa med oss.
Kom igen, försvinn härifrån, för fan. Jag behöver lite sömn.
Hämta något att dricka. Och var försiktiga.
Kom igen, Butch. Ingen har letat efter oss på länge.
"Ingen har letat efter oss på länge."
- Fan ta dina ögon. - Håll käft.
Vi hade varit långt härifrån om det inte varit för dina myggbett.
Jag kan inte ens uttala namnet på det här jävla stället.
San Juan.
Hursomhelst..
Och varför i helvete har de inte satt bojor på oss?
De har antagligen inte några handbojor.
-Detta är förödmjukande. -Du säger du?
Okej, nu börjar det.
Senor. Det här är dina gringo banditer. En är sjuk.
Ledsen att höra att du inte har varit frisk.
Det är bara ett insektsbett, Mr MacKinley. Inget allvarligt.
Ja, dessa platser.
Du vet aldrig vilken nästa insekt eller skadedjur är
som vill ta en bit av dig.
Titta.
Ormbett, för två år sedan i Chaco.
Det finns ett talesätt härnere: "Dos pasitos". "Två steg".
De säger att efter det tredje steget, Du är död.
Jag hade tur.
Den här.
Var i vintras i Atacama.
En skorpion i storleken av en klocka. Jag kunde knappt gå på två månader.
Allt som blev kvar är denna klump.
Men jag är säker att jag inte berättar ett skit som ni inte känner till själva.
Vi har alla varit på samma platser.
Det var på tiden att vi träffades ansikte mot ansikte.
- Slutligen. - Dra åt helvete, MacKinley..
-Låt oss få det överstökat. -Jag kan knappt vänta.
Öppna. Det är sheriffen.
Mr Albion MacKinley, får jag presentera fröken Etta Place.
Jaha, MacKinley.
Du är en gentleman.
Jag trodde att alla Pinkerton män var blodtörstiga skurkar.
Till salu till högstbjudande.
- Ska du springa i dina underkläder? - Vad?
Jag har en present till dig.
Det är en gringo maskin.
Silver är bättre till andra saker. Jag förstår inte klockan.
Inte jag heller.
Gör inte så! Den är min!
Behåll den. Det är något att minnas mig med.
-Skål. -Skål.
Till er båda.
Jag ska gå. Det är mörkt ute.
Yana,
Du vet att jag ska tillbaka till mitt land i morgon.
För alltid. Tillbringa natten här, är du snäll.
Jag kan inte. Min familj väntar på mig. Det är mörkt ute.
Okej.
Jag har regnkläder.
- Nej? - Nej.
Adjö, Mr James. Ta hand om dig.
Vad är det med allt detta?
Detta? Det är bara en plats.
Yana och hennes familj får användning för det.
De lever på jordbruket.
Mer?
För två månader sedan fick jag ett brev från San Francisco.
En kvinna som jag älskade väldigt mycket,
dog av tuberkulos.
Lämnade ett ensamt barn, en son har jag aldrig sett förut.
Så jag tänkte...
Nu kunde vara en bra tid att åka tillbaka och besöka honom.
Hålla varandra sällskap.
Ibland tror jag att det bara finns två ögonblick i en mans liv.
Första är när han lämnar hemmet. Den andra är när han återvänder.
Allt annat är bara mitt i.
Det ser ut som vi kommer att färdas i olika riktningar, eller hur?
Mr. James?
Yana?
God morgon.
Vad vill ni?
Vi hittade din häst i öknen för fyra dagar sedan.
-Var är han? -Han är död.
Men vi har din filtar och dina pengar.
Så?
Var är din vän, spanjoren?
-Vilken vän? -Jävla gringo!
Det räcker.
Okej, låt oss få detta överstökat.
Skit!
Här, du kan få användning av denna.
Tack för det.
Dom är smarta.
Någon måste ha sagt till dom att vi var tillsammans,
så de skickade två kvinnor så att vi inte skulle misstänka något.
När de inser att de inte kommer tillbaka, lär dom att komma efter oss.
Väntar han utanför?
Ja.
Det är en lång resa.
Om jag klarade mig hit, kan jag klara mig tillbaka också.
Det kan vi alla.
Han kommer att förlåta dig. Du vet hur han är.
Finns inget att förlåta, Butch.
Jag sticker inte ifrån er. Jag bara försvarar det som är vårt.
Följ med mig.
Kom igen. Du är inte ung längre.
Om sanningen skall fram, så förlorar vi fortfarande.
Du skulle aldrig få någon ro.
Jag älskar er båda.
Berätta för honom.
Vänta! Vad ska du kalla den?
Ryan.
Hon kommer tillbaka. Jag vet det.
Självklart.
Vem kan hålla sig borta från allt detta?
Uyuni Salt Flats.
Det finns inget vackrare.
Den är som en skön död.
Det kommer bli tufft, men det är enda vägen över bergen.
På andra sidan kan jag ta en båt tillbaka hem från Chile eller Peru.
Kom hit, grabben.
Sitt av.
-Ta av dig byxorna. -Är du galen?
Om vi inte läker sadel såren, kan du inte rida.
Du kommer att dö här ute. Kom igen, vänd dig om.
Är du redo? Det här kan svida lite.
-Sådär. -Fan!
Din röv är mjukare än en bokhållares.
Är du okej?
Ja.
Det var länge sedan jag var här ute.
Jag gillar dom här ställena.
De kan inte användas. De har inga ägare.
Men det kommer de få. Det är så livet fungerar.
Jag hoppas att jag är död när den dagen kommer.
James.
Jag ville bara säga... Allt som hände Yana och...
Vi båda kände till riskerna.
Det finns inget att säga.
Kanske borde vi slå läger där nere. Det kommer att bli kallt ikväll.
Hästarna lär inte överleva länge på den här höjden.
Ingen luft, inget vatten...
Vad gjorde du i ditt land?
Jag tror du fick en ganska bra uppfattning, eller hur?
Vi täckte mer än sex stater, förr i tiden.
Några av dem större än hela det här landet.
Naturligtvis så var saker annorlunda då.
Det fanns plats för alla.
Sedan kom järnvägen, och stora ranchägare. Allt förändrades.
Det blev ett slags krig.
Vi hamnade på den förlorande sidan.
-Och varför Bolivia? -Det var långt, långt borta.
- Långt borta från vad? - Allt.
En dag...
Vaknade jag upp och... ...fann mig själv ensam.
Verkade som att alla jag kände var antingen döda eller i fängelse.
De trodde jag var död också, så jag bara...
gjorde vad alla döda människor skulle göra.
Jag stack iväg och började avla hästar.
Tjugo år... Det är en stor förändring.
Lugna tider.
Jag har förändrats alltför mycket för att gå ut och vara det jag brukade vara,
Bara en vanlig gammal bandit.
Du borde ha blivit en ranchägare också.
Då skulle du vara rik nu, istället för att vara här med mig.
Rik?
Jag har varit självständig.
Inget är värdefullare än det.
Hade några goda vänner också.
De sover inte.
Du dödade säkert ett par inte så vänliga på den tiden, va?
Jag? Jag har aldrig behövt döda någon. Hittills...
Kom igen, så sadlar vi hästarna.
Dom måste få väldigt bra betalt.
Jag har aldrig sett någon ta så mycket stryk.
-Vi skulle inte försökt korsa saltöknen. -Det är det enda sättet.
Annars skulle de ha omringat oss och vi skulle inte ens se det komma.
På det här sättet, är allt de kan göra att spåra oss.
Och se vems hästar som dör först.
Ta geväret och vattnet. Kom igen!
Sitt upp!
Kom igen!
Tre män till häst.
Vi har fortfarande ett par minuter.
- Vi har en chans här, visst? - Jag vet inte.
James. Jag är glad att jag är med dig.
Du vet, innan jag träffade dig, den förbannade dagen,
Tänkte jag om jag skulle dö av ålderdom, kunde jag lika bra åka hem och göra det.
Men, helvete, det här ser ut att vara en bra dag att dö på.
- Vi kommer inte att dö, gamle man. - Självklart inte. Ingen gör det.
Bara för säkerhets skull, borde vi gömma pengarna innan Patino får tag på dom.
Det är för sent. De är för nära.
Dom kommer omringa oss. Dom vet att vi är här..
Vad ska vi göra?
Okej, lyssna.
Du tar den bra hästen, och pengarna.
Rid sydost, följ bergskedjan.
Om du har tur, kommer du att hamna i Tupiza.
Jag tar den andra hästen och rider mot sydväst.
Deras hästar måste vara utmattade nu. Jag möter dig där nere.
- Men... - Det är det enda sättet, dela upp oss.
- De dödar oss. - Öknen dödar dig innan de gör det.
-Jag vill inte vara ensam. -Din häst klarar det, oroa dig inte.
Kom ihåg, Sydost.
Och köp inte en sån där jävla herrgård full med blommor, okej?
-Spendera pengarna snabbt. -Men...
Skit!
Rör dig inte!
Släpp vapnet, din jävel.
Hur många gånger har vi gått ut och jagat tillsammans, min vän?
Jävla spanjor!
Kom igen, Sundance.
Ingen är efter oss.
De tror att vi är tillbaka på Corral.
Kulan är fortfarande kvar i.
Tror du att chilenaren och Yankeen klarar sig?
Eller när de hittar deras kroppar, kommer de att tro att det är vi.
Sedan, är vi fria.
Jag gillar att vara död. Helvete, om jag bara hade vetat det...
Ge mig din hand, Sundance.
Jag borde ha följt med Etta och pojken.
Det är mer än vad de flesta kan säga om sig själva, eller hur?
Vad får dig att tro att han är din, din ökenhund?
Det spelar ingen roll.
Han kommer fortfarande vara min son.
Vi tar oss till bergen, Butch. Vi korsar bergen och åker hem.
Fan ta den bolivianska armén.
Sämsta skyttarna jag någonsin sett.
Fan ta dig, doktorn!
Jag sa ju att jag kommer betala dig. Jag hade det bra i baren!
Det är inte därför jag kallade på er.
Mr Mackinley, Kom in, kom in.
När du arbetade för Pinkertons,
Kom du hit till Bolivia för att jaga banditer, eller hur?
Det är ju utmärkt! Jag hittade mitt minne!
Och det visar sig att det är en jävla bolivianska kvacksalvare.
Om jag minns rätt, har du alltid sagt...
att de män som de dödade i San Vicente inte var dina banditer.
Det kanske du hade rätt i. Men...
Du är inte alltför full, va?
-Dra åt helvete. -Jo...
Nu ska vi se om du hade rätt eller inte.
Titta.
Herregud.
Herregud, det är han.
-Det är han, inte sant? -Ja.
Robert Leroy Parker.
-Butch Cassidy. -Alla kommer att be mig om ursäkt.
Alla de jävlarna.
-Vad har han? -Skottskada, uttorkning och utmattning.
Han behöver bara vila.
Vila...
Här är vi.
Du och jag.
Vatten!
Du är i dåligt skick.
Värre än förra gången vi sågs.
Vad fan gör du i Bolivia?
Har du inte något bättre för dig?
Och var är min pistol?
Vad ska jag kalla dig?
Jag har gått under namnet Blackthorn. Spelar det någon roll?
Det spelar roll. Självklart spelar det roll.
Jag trodde aldrig på att du var död, vet du.
En konstig värld.
Håller du inte med, herr Blackthorn?
Jag är vad de kallar för en honorärs konsul. 89 dollar i månaden.
Ett enrums hus med en säng, för litet för min smak.
Jag välkomnade de få nordamerikanerna som dök upp här.
Guldgrävare, människor som köper ull,
alkoholister, och en och annan rymling.
Inte många människor.
Den sista kom förbi...
för två vintrar sedan.
Jag tillbringar resten av tiden med att titta ut från fönstret.
-Sorglig historia. Inte mycket till liv. -Nej, det är det inte.
Men jag kunde inte kräva mycket mer...
Fram till idag.
Igår tänkte jag att allting kunde förändras för mig.
Jag kunde till och med köpa en stor säng
och resa hem på den, leendes och vinkandes då jag passerar.
Men, Mr Blackthorn,
De senaste timmarna vid din sida har påmint mig om många saker.
Utmattningen. Åren av jagande...
Att utföra sina plikter är, tro mig,
utmattande.
Här, i denna gudsförgätna byn,
Hittade jag äntligen lite ro.
En dum, men välförtjänt vila.
Tja.
Jag antar att vi inte kan lastas för att ha blivit äldre.
Vi är för gamla för att fortsätta spela.
-Det var aldrig ett spel för mig. -Naturligtvis var det.
Ett sjukt och dödligt spel.
Du har aldrig förstått. Men det spelar ingen roll.
Naturligtvis förstod jag, jag var en del av spelet.
Men den här gången...
-Det finns inga handbojor heller. -Den här gången är du på egen hand.
Ingen kommer att komma till undsättning.
Gör vad du behöver göra.
Ta den.
Betrakta det som ett sätt att fortsätta vila.
En armébataljon är på väg hit. Jag skickade efter dem.
Detta är det viktigaste som har hänt runt här sedan...
Tja, sedan din död.
Jag tar dig till ett säkert ställe.
Du kommer att sticka och du kommer aldrig mer tillbaka.
Saker kommer fortfarande vara detsamma.
Du är en riktig plåga, Cassidy.
En rätt så fruktansvärd plåga!
Vi är framme.
-Det finns mat och chicha här inne. -Tack.
Jag vet vad du är, senor.
Snälla, stjäl inte från mig.
Ni kommer inte att säga något, eller?
Nej, senor. Du är min gäst.
Kära Ryan,
Jag har tillräckligt med pengar för att vi ska kunna starta ett helt nytt liv.
Kanske hästar, ranching...
Jag har träffat en gammal vän till din far och mor, han tänker på dem ofta.
De var ett av sitt slag. Det finns inte mycket blod som ditt kvar.
Jag är på väg tillbaka.
Jag vet inte hur lång tid det tar, inte mer än två månader.
Med kärlek, din farbror Butch.
Jag skrev precis om dig.
Jag borde ha lämnat dig på den jävla kliniken.
Eduardo Apodaca.
- Är det en vän till dig? - Har du sett honom? Var är han?
Han är på väg väst genom ravinerna. Han var i Tupiza,
Men han stack när han såg uppståndelsen över din återuppståndelse.
Jag har inte förrått dig, men min hjälp upphör här.
Vad fan snackar du om?
Jävla chicha.
Är det pengar du är ute efter?
Du kan köra upp dina smutsiga pengar där de passar.
Du var bättre som död, Cassidy. Och jag hoppas att du snart blir det.
Jag dricker tills jag glömt det här.
Men för dig...
...skulle all sprit i denna skitiga värld inte räcka till.
På min tid, skulle de laglösa rånat banker!
Och Union Pacific!
De skulle aldrig ha stulit från gruvfamiljer, nej, sir!
Gruvfamiljer? Bäst du slutar dricka, MacKinley!
- Du förlorar ditt irländska sinne. - Dra åt helvete!
Han stal aldrig från gruvarbetar familjerna.
Det är Patinio, Suyana gruvan.
Det tror du på? Lurade han dig till att tro på det?
Jösses, jag tycker nästan synd om dig.
Din spanska vän arbetade inte för Patinio.
Han arbetade för gruvarbetarna. Gruvan är deras.
De tog den från Patinio för två år sedan.
Vilken sten gömde du dig under? Hela landet talade om det!
Gruvarbetarna gjorde uppror mot ägarna.
Försenade löner, mord... Det vanliga.
Det var en stor strid. Många gruvarbetare dödades.
Sedan klev rättvisan in och, detta land är fullt av överraskningar,
De beslutade till förmån för gruvarbetarna.
De tilldelade äganderätten till gruvan åt de efterlevande familjerna.
Detta är ingen tillfällighet, förstås.
Gruvan var nästan tom.
Även den spanska ingenjör som arbetade för Patinio stod upp för dem.
Stackars dårar, de litade på en spanjor!
Det finns tillfällen när man föredrar att vara död,
håller du inte med?
Farväl, Mr Blackthorn.
Varsågod, senor.
Vi kommer fånga honom. Han kan inte vara långt borta.
Eller vad tycker du, Mackinley?
Nej, det är inte han.
Det är inte han som rymt från kliniken. Cassidy dog för flera år sedan.
Är du galen, Mackinley. Du kände ju igen honom själv?!
-Det var inte han. -Naturligtvis är det han!
Detta är mannen som jag lämnade i min klinik, med dig.
Du är en jävla känslomänniska.
Mackinley.
Vi kommer att se om du har rätt eller inte.
Vi rider ut i gryningen.
Och du följer med oss.
Kom igen. Låt oss gå, Kid.
ANDERNA-BOLIVIANSKA GRÄNSEN
Skit.
- Du kommer att smutsa ner min kostym. - Den kommer att hålla dig varm.
Alla kommer tro att vi är döda, och titta på oss!
Starka som träd.
Snötäckta träd.
Bolivia...
För helvete, Bolivia.
Jag visste alltid att du skulle bli den sista.
Alla är döda och du...
Du är ensam nu.
Så långt hemifrån.
Min stackars vän.
Okej...
Gör det.
Nu är en bra tid.
Gör det.
James.
Eller ska jag säga Butch?
Mr Butch Cassidy i egen person!
Jag visste det. Det förklarar så många saker.
Vet du vad? I Tupiza skrek alla.
Att den berömda laglösa gringon levde.
Och jag köper nya kläder!
Kan du tänka dig det?
Ta det lugnt. Dom måste vara långt borta fortfarande.
Så, här är vi nu.
Bara några timmar från friheten och det goda livet.
Är du okej? Du tror väl inte att jag övergivit dig?
Jag kunde bara inte stanna där med så mycket på gång.
Och jag visste att du skulle dyka upp.
Gruvan tillhörde inte Patinio.
Och ditt namn är inte James Blackthorn.
Tja, vi har alla våra hemligheter.
Men nu ligger alla korten på bordet.
Nej, Du har rätt. Den var inte hans längre.
Så vad?
Den hade olika ägare. Ägare i alla fall.
50.000 dollar, James.
Det är ingen lögn. Kom igen! Vi drar!
Titta, där är dina berg. Vi är nästan där.
Jag kommer vara ditt gäng nu. Du och jag, James. Du och jag!
Du sa det ju själv, du var död.
Avlade hästar i det där gamla huset.
Nu har du pengar och du har allt. Ditt namn.
Ditt liv. Du är en jävla legend.
Och här är du.
Här är du!
Här är jag.
Har du blivit galen?
-Din jävel! -De kommer vara här inom kort.
- Den här gången har de armén med sig. - Men du sköt mig!
Din horunge!
Är det pengarna?
Hur kan du, din jävel!
Du såg aldrig skillnaden, eller hur?
För indianerna? För ett gäng gruvarbetare?
För dem? Och jag då?
Jag är din vän!
Jag gav dig allt. Allt!
Jag räddade ditt liv!
Jag gav dig ditt namn tillbaka. Det gjorde jag!
Skillnad? Vad är det för jävla skillnad?
Ska du lämna mig så här, din jävel?
Ska du?
Okej. Okej! Ge tillbaka pengarna till dom.
Ge tillbaka pengarna till dom, men lämna mig inte här, snälla.
Snälla.
Fan ta dig, Butch Cassidy!
Fan ta dig!
Jag kunde ha dödat dig!
Jag kunde ha dödat dig.
Och jag gjorde det inte.
Men de kommer göra det åt mig!
De kommer att spåra upp dig, och döda dig som en hund!
Lämna mig inte här, snälla.
Till galgen jag måste gå,
jag måste gå.
Till galgen måste jag gå.
Bolivia. Fan! Bolivia.
Vi är inte färdiga ännu. Vi kommer att fortsätta.
Vet du vad, Mackinley?
Det här stället är berömt för hur lätt det är att gå vilse.
Du hjälpte den gringon.
Vi tar din häst.
Så be till Guden i bergen att skona ditt liv.